(untitled) (Збірник наукових праць «Сучасні будівельні конструкції з металу та деревини», 2024)
У статті представлено результати впливу автотранспорту на поведінку сталевої конструкції промислового цеху при зіткненні. Розглядався портальний промисловий цех з прольотом 18,0 м, довжиною 42,0 м і висотою колони 7,0 м. Відстань рам - основних поперечних систем - прийняли рівним 6,0 м. Розглядався випадок наїзду вантажівки на колону каркасу. Був припущений сценарій, в якому зіткнення відбувається, коли транспортний засіб залишає зону маневрування, розташовану в промисловому цеху. Отже, згідно з EN 1991-1-7, швидкість транспортного засобу становить 10 км/год. Вага автомобіля передбачалася 20000 кг. Напрямок удару вважався перпендикулярним бічній стіні цеха. Розрахунки проводились у два етапи. Перший етап виконувався за допомогою статичного аналізу та передбачав оптимізацію перерізів балок і колон в постійному проектному положенні. Другий етап стосувався визначення внутрішніх сил від удару в аварійній розрахунковій ситуації та проводився з використанням динамічного аналізу. В процесі дослідження були розглянуті конструктивні системи з поперечним перерізом, складеним з нормальних двотаврів із паралельними гранями полиць (IPE) та з двотаврів з широкими полицями (HEA, HEB). Враховані варіанти шарнірного та жорсткого з’єднання колони з фундаментом. Розрахунки проводилися за допомогою комп’ютерної програми Autodesk Robot Structural Analysis 2024. Результати дослідження показали, що на низьких швидкостях автомобіля вплив не є домінуючим завдяки стійкості конструкції. У випадку каркасів з профілів HEA, HEB та IPE внутрішні сили в конструкції та їх розподіл в окремих стрижнях не становили серйозної загрози для безпеки цеху. У статті порівнюються значення згинального моменту в колоні та горизонтального зміщення кута рами, викликаного ударом, отримані за допомогою статичного та динамічного аналізу. Можна відзначити, що статичний аналіз не враховує динамічні впливи, в результаті чого визначаються занижені значення сил і переміщень. Ці відмінності зростають із збільшенням маси та швидкості об’єкта, що здійснює удар. Для ефективного використання статичного аналізу необхідно припустити еквівалентну силу удару в розрахунках, що описано більш детально в EN 1991-1-7.