(untitled) (Збірник наукових праць «Сучасні будівельні конструкції з металу та деревини», 2022)
В статті представлені результати випробування доведених у попередніх дослідженнях до граничного (ULS) стану бетонних балок з базальтопластиковою арматурою (ВFRP), підсилених вуглепластиковими полотнами (СFRP). Встановлений характер їх деформування, розвитку тріщин та руйнування, яке у балках з великим (a/d=3) і середнім (a/d=2) прольотами зсуву відповідало напружено — деформованому стану майже збалансованого нормального поперечного перерізу. Воно характеризувалося досягненням у зовнішньому вуглепластиковому шарі підсилення граничних деформацій і напружень розриву, а у стиснутій зоні бетону – закритичних (на низпадній ділянці діаграми «σ с —ε с ») напружень та деформацій. Руйнування балок з малими (a/d=1) прольотами зсуву супроводжувалось подальшим розкриттям раніше утворених похилих тріщин і розривом замкнутих вуглепластикових сорочок на бічних гранях. Підсилення нормальних перерізів рекомендується проєктувати на випадки досягнення характеристичних напружень у розтягнутій стержневій арматурі з наступним розривом зовнішньої арматури ФАП—FRP без і з руйнуванням стиснутої зони бетону. Методика визначення несучої здатності похилих перерізів непідсилених бетонних балок, армованих НКА—FRP, описана в раніше опублікованих працях авторів. Несучу здатність доведених до граничного стану (ULS) приопорних ділянок балкових конструкцій, підсилених матеріалами ФАП—FRP, слід визначати, у першу чергу, на дію згинального моменту за критичною похилою тріщиною.